![](https://www.jsmekocky.cz/sites/default/files/styles/clanek_670x340_primary_image/public/images-articles/bigstock-beauty-hygiene-morning-and-p-123106403.jpg?itok=bQ1LWuxE)
Nikdo neříká, že bychom se neměli potit. Potem se z těla odplavují škodlivé látky a dochází tím i k regulaci tělesné teploty, takže to je v pořádku. Jenže abychom nepadali s očima v sloup k zemi pokaždé, když někdo projde okolo, bůh vymyslel deodoranty. I přesto ale možná problém cítíš – a to doslova – i když se snažíš udělat všechno proto, abys voněla jak princezna.
Hygiena je základ
To, že odrazovým můstkem pro nepáchnoucí podpaží je dostatečná a pravidelná hygiena, asi nemusíme dlouze připomínat. Dalším krůčkem je pak použití deodorantu. Pokud se ti zdá, že jeden tak úplně nefunguje, vyzkoušej jiný. Než najdeš ten správný, může to trvat dlouho, ale tohle hledání se fakt vyplatí.
bigstock-woman-in-the-shower-back-side-97472078.jpg
![Pravidelná sprcha nebo koupel je potřeba. Pravidelná sprcha nebo koupel je potřeba.](https://www.jsmekocky.cz/sites/default/files/styles/obrazek_v_textu_clanku_670_bez_omezeni_na_vysku/public/bigstock-woman-in-the-shower-back-side-97472078_0.jpg?itok=k7qczILU)
Co ovlivňuje zápach?
Pot sám o sobě údajně příliš nepáchne, pokud tedy netrpíme nějakým závažným onemocněním. Páchnou bakterie, které se drží v podpaží a dostávají se do kontaktu s potem. Výsledný odér se ale dá korigovat. Co nejčastěji způsobuje nepříjemný zápach?
Nevhodné oblečení. Některé syntetické materiály ti mohou pořádně zavařit. Snažíš se být v práci okouzlující s novou halenkou? Nemusí ti to tak úplně vyjít. Ani s bavlnou to ale nemusí být úplná výhra. Slabší bavlna bývá v pohodě, zatímco bavlna s vysokou gramáží může způsobovat horší zápach než zmíněná syntetika.
Jídlo. Pocení samo o sobě může být podporováno konzumací ostrých jídel, která organismus prohřívají. Pokud jsi ale vychytala deodorant, nebude to taková potíž. Problém s potem nastává, pokud jíš příliš cukrovinek, z nichž v těle vznikají kvasinky, česneku nebo bílkovin (například masa). Také není ideální hodně solit, pít hodně alkoholu a naopak bys měla pít hodně vody.
Stres. V povědomí je už dnes i termín „stresové pocení“. A to je teprve síla. Každý, kdo jím ale trpí, potvrdí, že se s tím nedá bojovat jako s běžným pocením. Do potu, který vzniká během stresových situací, totiž tělo přidává i adrenalin. Takový pot páchne, v kombinaci s bakteriemi v podpaží (i přes hygienu a deodoranty) je to nepříjemné i pro samotného dotyčného. A deodoranty přímo na stresové pocení? Vydrží chvíli, i když slibují hodiny.
Léky. Někdy jsou v tom léky, které užíváme, a tělo na ně reaguje zvýšenou měrou pocení. Pokud v tom opravdu najdeš souvislost, poraď se o tom s lékařem, který ti je předepsal.
Nadměrné pocení může znamenat vážnou nemoc
Nechme teď stranou nevhodnou životosprávu nebo neznalost hygienických návyků, jakožto i používání deodorantů. Nadměrné pocení, ať už přes den, nebo v noci, může znamenat závažnější problém než jen „koláče“ na tričku nebo mokré pyžamo po ránu.
Jak už bylo řečeno, pocení je normální proces, takže nechceme malovat čerta na zeď. Přesto je potřeba říct, že když je pocení až příliš, může to být signál těla, že je s ním něco v nepořádku. Nejčastěji pak jde o:
- nesprávnou funkci štítné žlázy,
- bakteriální nebo virovou infekci,
- obezitu,
- nádorová onemocnění,
- diabetes,
- změny hormonální rovnováhy (menstruace, přechod) aj.
Speciálně noční pocení pak potkává třeba osoby trpící depresemi. V případě, že pocení opravdu přesahuje únosnou mez, můžeš překročit i k léčbě, která spočívá třeba v podávání léků (které však neznamenají pro tělo nic moc dobrého), iontoforéze, aplikaci botulotoxinu nebo operačním řešení.
Pocení omezuje. Ale často ty nesprávné
Děláš, co můžeš? Během pracovní doby se běžíš pětkrát „převonět“, jinak bys to nevydržela sama se sebou? Je zvláštní, že z toho máš strach, zatímco lidi, kteří znají deodoranty jenom z reklamy, z toho žádný stres nemívají (jinak by ho snad začali používat). Moudro na závěr? Normální je nepáchnout nebo se to aspoň snažit!
Použité zdroje: zdroj 1, zdroj 2
Autor článku: redakce